Srovnání dostupnosti nízkomolekulárních heparinů u nemocných v kritickém stavu - Cihlář, Radek (2021)
Ve své disertační práci jsem se věnoval tromboembolii u pacientů v intenzivní péči, především pak její farmakoprofylaxi nízkomolekulárními hepariny (LMWH). V naší práci jsme předpokládali, že u pacientů v intenzivní péči je biodostupnost LMWH po subkutánním podání omezena a to především vlivem podávaných vazopresorů. Cílem bylo porovnání biodostupnosti nízkomolekulárního heparinu nadroparinu monitorované aktivitou antiXa mezi subkutánním a intravenózním bolusovým podáním. Do studie jsme zařadili 38 pacientů na umělé plicní ventilaci s podporu oběhu noradrenalinem. Z práce vyplývá, že IV podání vede k jednotnému vzestupu hladiny antiXa. Naopak SC podání nadroparinu vedlo k významně nižší aktivitě anti-Xa v důsledku snížené resorpce. Z výsledků se zdá, že by IV podání LMWH mohlo představovat bezpečnou a účinnou formu farmakoprofylaxe tromboembolie u pacientů v intenzivní péči.