České dějepisectví v letech 1938-1945. - Pánek, Tomáš, 1986- (2020)
Disertační práce analyzuje české dějepisectví v letech 1938-1945, a to ve srovnávací a vztahové perspektivě s historiografií sudetoněmeckou a slovenskou. Analyzovány jsou čtyři dimenze české historické vědy, a to 1. institucionální (instituce provozu historické vědy), 2. mediální (knižní nakladatelství a rozhlas, s nimiž čeští dějepisci spolupracovali), 3. profesionální (samotní historikové) a 4. dimenze adresátů (lidí, jimž byla historiografická produkce určena). Tyto dimenze jsou propojeny na bázi komunikace, když z dimenze institucionální a profesionální proudí pomocí dimenze mediální konkrétní obrazy dějin (historické narativy) ke svým adresátům. Tyto narativy jsou v práci také analyzovány. Disertační práce pracuje s šesti základními tezemi: 1. česká historiografie přejala po Mnichovské dohodě národně-obrannou úlohu; 2. došlo k její silné nacionalizaci (v českém smyslu); 3. zaujala silně protiněmecká stanoviska a interpretace dějin; 4. došlo k obratu od prozápadního ukotvení českýc