"Mé náboženství": K symbolice dítěte v myšlení Friedricha Nietzscheho - Vaněk, David (2016)
Hlavní tezí práce je, že Nietzscheho sebeidentifikace jako vychovatele lidstva a otce nadčlověka je klíčem k rozluštění komplexní metaforicko-symbolické sémantiky jeho díla. Počínaje Lidským, příliš lidským zakládá Nietzsche svou filosofii na moderní pozitivistické vědě, s jejíž pomocí vysvětluje údajně zázračné morální fenomény (svatost, nesobecká láska, umělecký genius atd.). Tento postup však odlišuje od pouhého popření jejich existence. Chce pochopit, jakou cestou byly různé formy vznešené existence v dějinách lidstva dosud konstruovány, aby v budoucnosti bylo možné konstruovat nové a vyšší, tedy nadlidské formy života. Tím zjemňuje, prohlubuje a pozvedá na vyšší úroveň svůj dřívější projekt “stvoření génia”, založený na Schopenhauerově metafyzice. Kontinuita Schopenhauerova odkazu se projevuje tvůrčím osvojením jeho “Metafyziky pohlavní lásky”, patrným v celém Nietzscheho díle, které má podobně jako spekulace jeho vychovatele svůj střed v dítěti, aniž by se přitom muselo vzdát své