Nájem podniku z pohledu kraje jako pronajímatele - Rybová, Marcela (2013)
Kraje jako tzv. vyšší územní samosprávné celky jsou veřejnoprávními korporacemi, které mají vlastní majetek a hospodaří podle vlastního rozpočtu. Kraje vykonávají jednak úkoly samospráv, kdy si své záležitosti řídí samostatně, jednak plní úkoly státu, když prostřednictvím svých orgánů vykonávají státní správu. Při výkonu samostatné působnosti je kraj limitován pouze zákony a obecně závaznými předpisy vydanými ústředními orgány k jejich provedení; toto pravidlo se uplatní i při hospodaření kraje s majetkem, které je typickým výkonem samostatné působnosti. Kraj může být obecně vlastníkem jakéhokoliv druhu majetku a jako subjekt vlastnického práva má v zásadě stejné postavení jako ostatní vlastníci - přesto je při hospodaření s majetkem limitován řadou právních předpisů. Jednou z nejsložitějších majetkoprávních dispozic je nájem podniku - v případě podniku ve vlastnictví kraje je však soukromoprávní úprava nájmu navíc modifikována veřejnoprávními předpisy správního práva a právní úpravou veřejných zakázek či veřejné podpory. Veřejnoprávní povaha kraje jako pronajímatele tak vyvolává řadu specifik, kterými se zabývá tato disertační práce s názvem „Nájem podniku z pohledu kraje jako pronajímatele“. Základním problémem, kterému se práce věnuje, je otázka, zda kraj může pronájem realizovat na základě typové smlouvy o nájmu podniku, a to zejména s ohledem na zákonné omezení možnosti ručit za závazky třetích osob. Specifickým problémem je také otázka rozdělení kompetencí mezi jednotlivé orgány kraje, tj. určení, které orgány kraje jsou o pronájmu oprávněny rozhodovat. Poslední část práce se pak věnuje odlišnostem realizace pronájmu smlouvou typovou a smíšenou.