Extenzia aplikácie rozhodcovskej doložky na nezmluvné strany - Halla, Slavomír, 1986- (2014)
Arbitráž je až založená na dobrovoľnosti. Existencia rozhodcovskej zmluvy, ktorá dokumentuje uvedené rozhodnutie strán, sa tradične považuje za conditio sine qua non rozhodcovského konania. Bez ohľadu na vybranú teoretickú koncepciu arbitráže a rozhodcovskej zmluvy existuje široká zhoda na skutočnosti podávanej formou okrídlenej fráze: „Arbitration is a creature of the contract“. Z uvedeného vyplýva, že rozhodcovia musia pri skúmaní svojej právomoci primárne zistiť, či tento základný výstavbový prvok skutočne existuje. Odpoveď nemusí byť z pohľadu tejto práce jednoduchá. Liberálny prístup k formálnym požiadavkám a zvýšená komplexnosť medzinárodných obchodných vzťahov kladie s klasickými otázkami nové výzvy. Prax medzinárodnej arbitráže pre tieto skutkové situácie ponúka rozličné riešenia, založené čiastočne na klasických zmluvných inštitútoch, čiastočne na postmodernom chápaní arbitráže, ktoré akcentuje jej jurisdikčnú funkciu. Predkladaná práca sa zameriava na inštitúty postúpenia, spravodlivú prekážku, prekážku prepojených nárokov, nadvihnutia korporátneho závoja a group of companies. Práca analyzuje ich využitie pri identifikácií strán rozhodcovskej zmluvy, resp. pri rozšírení jej subjektívneho rozsahu. Prieskum bude zameraný na rozhodovaciu prax národných súdov vo Francúzsku, Nemecku, Švajčiarsku, Spojených štátoch amerických a Veľkej Británii.