Modulace membránově vázaných proteinů v plicních a jaterních buněčných modelech exponovaných polyaromatickými sloučeninami - Svržková, Lucie (2014)
Polychlorované dibenzo-p-dioxiny (PCDDs) a polychlorované bifenyly (PCBs) jsou široce rozšířenými polutanty životního prostředí. Jejich toxicita je zprostředkována různými mechanismy. Hlavní mechanismus toxicity PCDDs je aktivace aryluhlovodíkového receptoru (AhR), zatímco nekoplanární PCBs mají odlišné způsoby toxického působení. Zástupci těchto skupin toxikantů mohou negenotoxicky působit na plasmatické membrány buněk, zejména na membránově vázané proteiny. Pro experiment jsme použili 2,3,7,8-tetrachlórdibenzo-p-dioxin (TCDD), jako ligand AhR, a 2,2’,4,4‘,5,5’-hexachlórbifenyl (PCB 153), jako zástupce toxikantů nedioxinového typu. Bylo pozorováno snížení hladin těchto membránových proteinů - konexinu 43 (Cx43), tvořícího mezerové spoje, a E-kadherinu (E-cad) a β kateninu (β-cat), tvořících adherentní spoje. Pro srovnání byly použity dvě buněčné linie - lidské plicní epiteliální buňky A549 a krysí jaterní epiteliální buňky WB-F344. V buněčné linii A549 bylo zaznamenáno významné snížen