Klinické, etické a právní aspekty rozhodování o kardiopulmonální resuscitaci u terminálně onkologicky nemocných pacientů - Sláma, Ondřej, 1969- (2009)
Moderní medicína často disponuje možnostmi zachránit život a na určitou dobu odvrátit smrt. V některých případech však neumí obnovit stav zdraví, který by mohl být pacientem vnímán jako hodnotný a žádoucí. Při hledání hranice, za kterou již léčebná snaha o udržení pacienta při životě není účelná a pro pacienta přínosná, se někdy zdravotníci rozhodují pro tzv. odstoupení od léčby. Tento souhrnný pojem označuje rozhodnutí nezahájit, popř. ukončit některé potenciálně život prodlužující léčebné postupy v situaci kritického nebo terminálního onemocnění. Jednou z léčebných metod, kterých se toto rozhodování týká, je kardiopulmonální resuscitace (KPR). Úspěšnost KPR u polymorbidních a terminálně nemocných pacientů je velmi nízká a blíží se 0%. Praxe lékařské ordinace Do not resuscitace (DNR) měla sloužit jako prevence neúčelného zahajování KPR u pacientů v terminální fázi nemoci. Vývoj etického a právního zdůvodnění DNR v západní Evropě a USA názorně odráží vývoj základního vztahu mezi lé.