Problém prvopočátku v Aristotelově filosofii - Puškinová, Monika, 1969- (2006)
V předkládané disertaci se provádí zkoumání určitosti prvopočátku v Aristotelově filosofii metodou kritické analýzy (vycházející ze všeobecného pojmu) a textologicko-terminologické analýzy. Na základě sledování logiky vývoje určitosti prvopočátku u Aristotelových předchůdců autor disertace zjišťuje moment jsoucího, který byl v Aristotelem vyčleněn v určitosti prvopočátku historicky poprvé - moment zvláštního jsoucího (idion on). Určitost Aristotelova prvopočátku je demonstrována jako výsledek sebenegace jedinečného, zvláštního a obecného momentu jsoucího, tj. jako výsledek procesu přírody a duše. Pohybující se příroda i duše jsou v souladu se smyslem Aristotelova učení vyjádřeny jako posloupnost zvláštního jsoucího, ve kterém je ve vzrůstající míře dosahována jednota formy a látky. Projevem uvedené zvláštnosti přírodního jsoucna je podle Aristotela pohyb (kinésis). Autor disertační práce interpretuje aristotelský pohyb jako jednotu vnitřně rozporuplných momentů (hylé/sterésis - eidos).