Nízkomolekulární hepariny a jejich účinnost v prevenci arteriální trombózy - Dvořák, Martin, 1969- (2007)
Cílem studie bylo zhodnotit účinnost nefrakcionovaného heparinu a nízkomolekulárních heparinů v prevenci arteriální trombózy, dále pak srovnání antitrombotického efektu UFH s nízkomolekulárními hepariny a porovnání LMWH (nadroparin, enoxaparin) navzájem. Na animálním (králičím) modelu jsem sledoval základní objektivní parametry, mezi které patří kumulativní průchodnost, čas do prvního uzávěru aorty (TTO) a hmotnost reziduální krevní sraženiny. Bylo vytvořeno 6 skupin, každá skupina obsahovala 6 králíků. Kontrolní skupině králíků byl aplikován fyziologický roztok. Vlastní experiment spočíval v poškození cévní stěny izolovaného segmentu abdominální aorty s vytvořením kritické stenózy a navozením podmínek pro vznik arteriální trombózy. Následně byly zvířatům v testovaných skupinách preventivně aplikovány standardní heparin (100 IU.kg-1.hod-1) a nízkomolekulární hepariny (nadroparin, enoxaparin) ve dvou koncentracích (100 IU.kg-1.hod-1) a (200 IU.kg-1 .hod-1) po dobu 60ti minut.