Guru u hnutí Hare Kršna a hnutí Ritvik - Ludvík, Tomáš (2007)
Autor popisuje základní rysy gurua v gaudíja vaišnavské tradici, jejíž součástí je i hnutí Haré Kršna. Způsob jakým je téma gurua nahlíženo v této práci je z perspektivy učení tradice. V této tradici jsou dva základní principy jmenovitě klíčový princip parampará a kontrolní princip guru-šástra-sádhu.. Těmito dvěma principy jsou dány veškeré povinnosti, kvalifikace a omezení gurua. Práce se dále věnuje přenosu nástupnictví po smrti Prabhupády. Zakladatel Hare Kršna hnutí Prabhupáda si byl vědom nezralosti svých žáků a přesto do nich vkládal svou důvěru. Ze studia Prabhupádových postojů autor vyvozuje, že otázka následovnictví - guruovství byla otevřená pro každého správně následujícího žáka. Hned po odchodu Prabhupády 1977 vzniká první odchýlení - skupinka 11 žáků se označuje za kvalifikované guruy a vytváří tzv. zónální systém. Kritika tohoto systému v letech 1985-1986 vede k reformě guruovství a padá systém zónálních áčárjů. Jako výsledek je přijato několik dalších guruů a .