Habánské a posthabánské umění v oblasti Ždánicka - Poláčková, Jiřina (2007)
Na vzniku fajánsové výroby na Moravě se zasloužili anabaptističtí přistěhovalci - novokřtěnci neboli habáni. Jejich hnutí se šířilo v době reformace ze Švýcarska a Německa. Po krutém pronásledování se usadili se souhlasem českého a uherského krále Ferdinanda I. v Čechách a na Moravě, které bylo nábožensky velmi tolerantní. Přívrženci Martina Luthera hlásali potřebu křtu v dospělosti a praktikovali společné vlastnictví majetku. Měli své ustálené zvyklosti a ovládali umění výroby hliněných nádob s cíničito-olovnatou glazurou tzv. fajánsí. Stupňující se moc katolické církve přinášela novokřtěncům nové pronásledování, které vyvrcholilo jejich vypovězením ze země. V roce 1622 se uchýlili na Slovensko (tehdy Uhry), do Sedmihradska, na Ukrajinu, jih Ruska a v poslední čtvrtině 19. století do USA a Kanady. Jejich odchodem ze země byla na několik let výroba keramiky přerušena, ale později se někteří potomci novokřtěnských řemeslníků vrací zpět na Moravu, aby zde pokračovali v započaté práci a na.