Caesarovo vojsko v bitvě - Kolouch, Alexandr (2006)
Římská armáda vždy byla a je předmětem velice živého zájmu historiků a archeologů. Až donedávna však byla poměrně malá pozornost věnována jednomu z jejich vůbec nejdůležitějších aspektů, totiž realitě římské bitvy. Teprve v poslední době se pod vlivem J. Keeganovy studie bitev u Azincourtu, Waterloo a Sommy, vydané v roce 1976, začali odborníci věnovat i této otázce. A. K. Goldsworthy, P. Sabin a A. Zhmodikov publikovali své práce, ve kterých podrobně zkoumali chování římské armády v bitvách, a to nikoliv jen z pohledu strategického, jak se dělo dříve, ale především z pohledu výkonů jednotlivých vojáků a jejich jednotek. Tito badatelé se, jednoduše řečeno, snažili zjistit, co přesně si má člověk představit pod vágními pojmy historiků jako při tomto útoku obešly kohorty také levé křídlo a udeřily na ně zezadu, naše jízda jejich útoku neodolala, ponenáhlu zatlačována ustoupila, nebo nepřítel byl vržen hned prvním střetnutím na útěk. Ve své práci se chci na základě pramenů a studií výše